Cred că e o criminală care acționează pe plan internațional.
Femeia din Londra și-a făcut echipă ca să te caute.
- Cum o cheamă? - Eve Polastri.
Nivelul de psihopatie e destul de ridicat.
E un început bun, nu?
Sunt pe urmele ei. Sună-mă! Nu vreau s-o pierd.
Bill!
A fost la mine acasă.
Taci! Vreau doar să iau cina cu tine!
Știu că ești o psihopată.
Intri, o omori pe Nadia și ieși.
O să le spun totul britanicilor!
Voi accesa camerele din închisoare.
Unde o duc? Dumnezeule!
Câți mai trebuie să moară până când o să te lași?
Am o pistă.
Mă gândesc mereu la tine.
La ochii tăi, la gura ta și la ce simți când ucizi pe cineva.
M-ai găsit. Felicitări!
- Nu poți. - Ba pot.
Chiar îmi plăceai.
Doamne!
Aruncă-l! Ies!
DUPĂ 30 DE SECUNDE
Imediat!
Doamne!
Carolyn...
OBSESIA EVEI
Seria II Episodul 1
Mai repede! Avem o grămadă de treabă aici.
Nu e aici. Am găsit sânge, deci nu e prea departe. O găsim noi.
Hai, mai repede!
- Alo! - Știu unde ești.
- Carolyn! - Vino înapoi acum!
Se poate s-o fi ucis.
Felicitări!
GARA DE NORD
Încălțămintea și curelele, vă rog!
Aveți ceva în buzunare? Bijuterii, chei...
Încălțămintea și curelele, vă rog!
Aveți ceva în buzunare? Bijuterii, chei... Nu?
Încălțămintea și curelele, vă rog!
Doamnă! Alo! Doamnă!
Nu cred!
Încălțămintea și curelele, vă rog!
Nu plecați așa, lăsându-vă bunurile pe bandă!
Mă scuzați. A trebuit să merg la baie. Era o urgență.
Am mâncat niște stridii stricate.
Bine. Geanta doamnei, te rog.
Mersi!
Încălțămintea și curelele, vă rog.
Scuze! Scuze...
Scuze, păstrezi locul pentru cineva?
Nu, nu, te rog. Scuze...
Ești bine?
Da, sunt bine.
Sunt bine.
Nu te speria! Știu cum te simți.
Știu exact cum te simți.
- Nu știu despre ce vorbești. - Eu cred că știi.
- Cine ești? - O prietenă.
E în regulă...
Ești bine. Și eu am fost ca tine cândva.
- De unde mă cunoști? - Te-ai gândit să mergi la întâlniri?
- Doamne! - Știu că e greu, dar...
- Crezi că sunt o drogată? - Nu cred că ăsta e termenul potrivit.
- Nu-ți face griji, te înțeleg. - Dumnezeule!
Poate că acum nu crezi că ai o problemă.
Ca majoritatea celor dependenți. Dar am fost și eu așa și știu cum e.
Da, mulțumesc.
Rahat!
Doamne! Ajută-mă, Doamne!
Condu mai repede!
- Tu ești de vină! - Ba nu, nu te-am văzut!
Ai sărit în fața mașinii! Trebuie să chem o salvare!
Și o să le spui că m-ai călcat intenționat?
Doamne! Doamne, apără-mă și păzește-mă!
- Cât mai durează? - Vreo zece minute.
Știi cum să îngropi un cadavru?
Nu!
Repede!
Doamnelor și domnilor, imediat ajungem la St. Pancras.
Luați-vă toate lucrurile când ieșiți din tren
și aveți grijă de ele cât timp vă aflați în gară.
- Încet... Totul e în regulă. - De cât timp sunt aici?
Nu ești franțuzoaică? Nu aveai buletin...
- De cât timp? - De câteva ore.
Ce medicamente mi-ai dat?
Analgezice. Ți-am curățat și ți-am cusut rana.
Imediat te trec pe antibiotice.
Cât de rău e?
Ai o rană adâncă, dar nu a atins niciun organ.
Cu antibiotice și cu pansamente, îți trece repede.
A trecut cineva pe-aici? A întrebat cineva de mine?
Nu cred. Nu.
Când pacienții au astfel de răni, sunt nevoit să chem poliția.
- Nu sunt în siguranță. - Cum adică?
Cel care mi-a făcut asta... Soțul meu...
E detectiv la poliția judiciară.
Dacă află că sunt aici, mă omoară.
Pot să-i rog pe colegi să nu spună nimănui că ești internată.
Dar, după ce mi se termină tura, nu știu ce va face schimbul meu.
- Îmi pare rău. - Când ți se termină tura?
Diseară.
Îmi dai și mie una?
De regulă, le dăm doar copiilor.
Abțibilduri!
"Poignardé", asta am spus. Înjunghiat.
Nimic? Sunteți siguri? Mulțumesc.
Ce sunt astea?
Ce faci?
- Nimic. - Trebuie să le iei.
Ba nu!
- Prefer să nu le iau. - De ce?
Îmi dau amețeli și nu pot merge până nu dispare efectul.
Dar de ce vrei să mergi?
Fiindcă mă urmăresc niște oameni răi.
Și trebuie să merg la Londra, să-mi văd iubita.
Hei! Tu știi engleză?
- Un pic. - Cum te numești?
- Gabriel. - Ce-ai pățit, Gabriel?
- Am avut un accident de mașină. - Ți-ai rupt oasele?
Da. Mi-au pus pe față piele de pe picior.
Scârbos!
- Tu ce ai pățit? - Am fost înjunghiată. E foarte cleios.
Nu cred! Te-a înjunghiat un bărbat?
- O femeie. - Femeile nu înjunghie oameni.
Știu.
Și pe mine m-a surprins.
Dar a făcut-o ca să-mi arate cât de mult ține la mine.
- Ce prostie! - Ba nu.
Uneori, când iubești pe cineva, faci și lucruri nebunești.
Gabriel, poți să mergi?
Da, dar mă doare. Am tije în șold...
Super! Vrei să jucăm un joc?
Salut!
- Cum a fost călătoria? - OK. Plictisitoare!
- Multe legume... - Da.
Putem vorbi despre ce s-a întâmplat când ai dispărut?
Voiam să-ți gătesc și să-mi cer scuze că am fost o vacă.
- Ai cam fost o vacă. - Să știi că am vești bune!
M-au dat afară! Așa că putem să ne întoarcem la viața noastră... normală.
Tu chiar pari normală acum.
Ce gătești?
Friptură de pui cu lămâie și rozmarin, de la Nigella.
Vinul e în frigider și puiul e aproape gata.
- Eve! - Da.
Te referi la puiul ăsta?
Eve, sună telefonul! Nu răspunzi?
Ești în baie de mai bine de o oră.
E totul în regulă?
- S-a întâmplat ceva? - Nu.
Nu s-a întâmplat nimic.
Mie poți să-mi spui, Eve...
Nu pot.
Ai probleme?
Nu știu.
- Nu răspunde! - Trebuie.
Mă duc să mănânc.
Gabriel!
Hai, dă-mi-i odată!
Dă-mi-i!
- I-ai luat? - Da.
- Te-a văzut cineva? - Nu cred.
Bravo! Te descurci la furat. Ar trebui să furi mai des.
- Ești amuzantă. - Da. Sunt amuzantă.
NECUNOSCUT
Alo!
Bună ziua, dnă Polastri! Sunt Amando, de la Ferestre și Vitrine Rushmore.
Vreau să vă spun despre o promoție.
- Aveți timp să vorbim puțin? - Da.
Spune-mi despre ferestre, Amando. Spune-mi totul despre ele!
Serios? Bine! Avem o nouă ofertă la Rushmore.
Serios?
Știți cumva ce tipuri de ferestre aveți?
Sunt verticale, bovindou sau normale? Fiindcă la Rushmore
avem o tehnologie specială, care reduce semnificativ curentul.
Unii proprietari au descoperit uimiți cât de multă căldură se pierde...
Bonjour!
Ce ați pățit la față, dră doctor?
Am căzut de pe cal.
- Dv. sunteți noul medic specialist? - Da.
Toată lumea de-aici e tot mai tânără.
Nu sunt așa de tânără cum par.
Aveți rezultatele? De aceea ați venit aici?
Da.
Am vești bune. Starea soțului dv. se ameliorează.
Sunteți sigură?
Mă iertați, dar mă așteptam la ce-i mai rău.
Vă mulțumesc! Vă mulțumesc!
Sunteți un înger!
- Ai vreun ban, Gabriel? - Nu.
Părinții tăi au bani? Vin azi în vizită cumva?
Au murit. În accident.
Asta nu mă ajută cu nimic, Gabriel.
- Nu arăți prea bine. - N-am ni...
Dacă eram în vacanță, nu mă mai mânca.
- Ba da! - Ba nu!
Eve, el e Oliver. Oliver, ea e Eve.
Bună!
Te duci în leagăn și-i arăți lui Eve cât de tare te poți da?
Tata venea mereu în parcul ăsta.
În piscinele pentru bărbați, de acolo.
În anii '50, erau populare în rândul spionilor.
Era locul perfect pentru discuții.
Și ca să faci sex cu băieți,
ceea ce era un bonus pentru tati.
- Paris. - Carolyn.
Nu, nu-ți cere scuze. Ne pierdem timpul amândouă.
Ți-a venit brusc cheful să vezi "Mona Lisa", nu?
- Sper că asta a fost. - Am avut... un presentiment.
Îmi pare rău. M-am dus după Villanelle.
Mă gândeam eu...
Și ai găsit-o?
Nu, i-am găsit apartamentul, dar nu era acolo.
Nu era acolo?
- Cum arată apartamentul ei? - E șic rău de tot.
Când plecam, au venit niște oameni, cred că erau paramedici.
Au împușcat-o pe femeia de vizavi.
"Cei 12" ar fi apelat la "menajere".
Dacă mai trăiește, a fugit.
Ai vreo idee unde s-ar putea duce? Ai vreun... presentiment?
Nu.
Niciun presentiment.
- Vai, Carolyn! - Ce e?
Bărbatul ăla îl ia pe Oliver!
- Probabil că e taică-su, Eve. - Nu e cu tine?
Nu, nu l-am văzut în viața mea.
Mulțumesc.
MI6 trimit acum o echipă la apartamentul lui Villanelle.
Nu vor găsi nimic. Nu m-ar mira să dea peste niște proaspăt căsătoriți.
Nu vor găsi nicio urmă.
- Bine. Atunci, gata. - Gata... ce?
S-a terminat, m-ai dat afară.
Da, așa e. Din fericire pentru tine, s-au schimbat circumstanțele.
Haide!
- Cât e ceasul? - E dimineață.
- Să știi că sforăi. - Bine. Și părinții tăi sunt morți.
- Gabriel, ai niște haine? - Da, acolo.
Sexy!
Poți să te uiți, dacă vrei.
- Ce? - Am zis că...
Poți să te uiți sub bandajele mele, dacă vrei.
Dar să-mi spui cât de grav este. Medicii nu vor să-mi spună.
Bine.
- Tare! - E nasol? Spune-mi adevărul!
- Te rog! - Ești sigur?
Da.
E foarte rău.
- Arăți ca o pizza. - Poftim?!
- Stai așa! Ai rămas fără un ochi? - Monstrule!
Ai vrut să fiu sinceră, Gabriel.
Ce căutăm aici? Carolyn?
- Carolyn! - Julia!
Părul tău miroase frumos! Scuze de aglomerație.
Morga de la spitalul universitar e în renovare, așa că suntem plini ochi...
... de ochi.
- Ea e? - Ea e.
- Bere? - De ce nu?
Scuze... Ce se petrece aici?
Mă tem că ăsta a stat îngropat vreo două luni.
Scuze de miros. A fost un pic exhumat.
Pot să mă așez?
Îmi cer scuze...
Vrei ceva să bei? Apă? Whisky?
Un burger?
E de la formaldehidă. Mirosul de cadavru îți face poftă de carne.
Doamne! E delicios!
E mai bine?
De ce m-ai adus aici?
Alister Peel.
Alister Peel, cu internetul? Serios?
- Nu a murit acum vreo două luni? - Ba da. A făcut atac de cord.
"Nimic suspect."
Apoi, Nadia a transmis un bilet din închisoare.
Pe bilet erau două cuvinte: "Alister Peel".
Și îți era adresat ție.
Ce? Cum adică îmi era adresat mie?
De ce să-mi scrie mie Nadia despre Alister Peel?
Chiar așa, de ce?
Când ai aflat? Când voiai să-mi zici?
Îți zic acum.
Crezi că a fost ucis? Crezi că a fost...
Da, așa că m-am gândit s-o recrutez pe președinta "fan-clubului".
- Cum a murit, mai precis? - A făcut atac de cord.
Din cauza unui embolism arterial.
O bulă de aer care, prin sânge, a ajuns la inimă.
E foarte greu de depistat.
- Te duci la Londra? - Da.
Să-ți vezi iubita?
- Dacă te înjunghie iar? - N-o să mă înjunghie.
- De unde știi? - O cunosc mai bine acum.
O cunosc mai bine decât oricine.
Mai bine decât se cunoaște ea însăși.
Să nu te iei niciodată după aparențe, Gabriel.
Pe cei înfricoșători îi simți de la o poștă. De cei buni să te ferești.
- Eu par înfricoșător? - Da, fața ta, mai ales.
- O să arăt mai bine? - Nu, nu cred.
Mulțumesc că mi-ai spus. Nimeni nu vrea să-mi spună adevărul.
Hai, că o să fie fain! Îți pui...
Un petic de ochi.
Nu vreau un petic de ochi. Vreau să arăt ca toată lumea.
Nu te văicări!
Nu vreau să se uite lumea la mine cu milă, să se holbeze. N-aș suporta!
- Vreau să fiu normal! - Ești sigur?
E plictisitor să fii normal.
- Eu nu sunt normală, să știi. - Dar pari normală.
Știu.
De-aș fi murit și eu în accident, odată cu ei...
Tu ai vrea să-ți petreci așa tot restul vieții?
Nu.
Nu aș vrea.
Ar fi oribil.
- Era singuratic, nu? - Nu, era retras.
Nu era prea sociabil, să spunem.
Avea angajați sau femei care veneau constant la el acasă?
- Pe care nu le cunoștea bine... - Prostituate?
Nu, mă refer la bucătari, la instructori de sport sau la secretare.
- Îi făcea cineva pedichiura. - Ce?
Săptămânal.
Pedichiura?
Nu fi sexistă, Eve. Și bărbații se îngrijesc.
Perfect! Caută un semn ca de ac pe corpul lui.
Bravo!
Dr. Xavier să vină urgent la salonul 412. Dr. Xavier.
Scuze, domnișoară.
A avut loc un incident. Nu puteți pleca până nu vine poliția.
Tocmai am aflat rezultatele.
Vreau să...
Să fiu singură un pic.
Vă rog!
Închideți ușile de la UPU! Închideți ușile de la UPU! Mulțumesc.
Mergeți!
Dar să nu vă îndepărtați de ușă!
Recepție, vă ascult.
Deci... Villanelle.
Putea să fie în Anglia acum două luni.
Și toată lumea știe că-i place să se deghizeze.
Ce caut eu aici, Carolyn?
De ce mă pui să asist la testul tău ridicol?
- Îmi ești de folos. - Nu! Ce se întâmplă?
Cu Konstantin și cu Moscova?
Și de ce vorbeai cu Villanelle în închisoarea aia?
Și pentru cine lucrezi tu de fapt? Chiar faci parte din Cei 12?
Ce s-a întâmplat în Paris?
De ce ți-a scris Nadia tocmai ție?
Și de ce sunteți așa de preocupate una de cealaltă tu și Villanelle?
Vezi cum e?
- Trebuie să ajung acasă. - Acasă?
Chiar asta vrei să faci? Ce face lumea "acasă"?
Nu pot face asta.
Fie că lucrezi cu noi, fie că nu, ea te va căuta. Deci ce dorești?
Protecția martorilor, în Rochdale? Mă ocup imediat.
Ce nume dorești să ai?
Eve, nu te mai preface!
Dacă trăiește, trebuie s-o găsești înainte să te găsească ea pe tine.
Căci te va găsi.
Așa că nu te mai da naivă și reticentă!
Fii așa cu bărbatul tău!
Spune-i că te-am obligat eu s-o faci. O să fie mai ușor.
CALAIS
Hai!
M-am gândit toată ziua la asta.
Și mi-am dat seama că nu ai cum să ieși din meseria asta.
Ai nevoie de ea. Nu poți renunța.
Nu cred că pot.
- Îmi pare foarte rău. - Nu trebuie să-ți ceri scuze, dar...
Vorbește cu mine, Eve! Spune-mi... Mie îmi poți spune orice.
Dar, dacă nu-mi spui, eu nu mai am ce căuta aici.
Nu mai pot.
Așadar...
Ai de gând să-mi spui ce se întâmplă? Te rog!
Am cumpărat o tonă de ferestre jenant de scumpe.
Haideți!
- Am găsit-o pe Villanelle. - Ce?
- E moartă? - Nu știu, a dispărut.
- Am nevoie de ajutorul tău. - Bine. Mergi în spatele meu.
Eve, mai ușor cu entuziasmul!
- Bună! Jess... - Bună!
Bun venit la MI6!
- Eve, vii cu mine? - Ești sigură că a fost ea?
- Ați zis că e vorba despre tata. - Avem vești proaste.
A mai murit o dată?
- Nu cred că ne-a văzut. - Julian... Mamă!
- Cheamă un doctor! - Spune "a"!
Ați urmărit serialul OBSESIA EVEI
Seria II Sfârșitul episodului 1
Subtitrare: Retail